Laulev revolutsioon

Tõde Eesti lähiajaloo kohta

Asi sai alguse 4.juunil 1987 Raekoja platsil täiesti juhuslikult kui vanalinna päevade ametlik osa lõppes ja rahvas ei raatsinud veel koju minna. Kõik-üksikud ja noorpaarid, vanemaid sekka- otsisid endale tegevust. Tegevus leiduski kui Raekoja kella all algul kaks, hiljem lisandus veel üks pillimees, mängimist alustasid. Eriline menu oli just lugudel, mille laulmise eest tavaliselt miilits ära viis. Umbes 5 minutiga oli raekoja alune rahvast täis. Ja juurde tuli.

Lõpuks tegi üks-tollal 19 aastane tüdruk nimega Elfa rahvale ettepaneku teha vanalinnas ekskursioon. Nii mindigi käest kinni ja lauldes mööda vanalinna kondama. Erinevates huvitavates hoovides ja paikades tehti peatused. Laulus peeti vaheaeg, kuulati antud koha kohta lühijutustust (kaasas olnud giidilt) ja liiguti taas edasi. Nii kestis see kella 4-ni hommikul. Lõpuks, olles taas Raekoja all, sai kokku lepitud, et järgmisel õhtul on kohtumispaik sama. Lisaks veel, et igaüks sai loa  :o)   kaasa võtta sõbrad sugulased, tuttavad. Seda tehtigi.

Järgmisel õhtul rahvas enam Raekoja alla ei mahtunud. Paljud rahva seast kippusid esinejate jaoks püstitatud lavale ja hakkasid seal rütmi trampima. Selle peale ilmus välja tollane puhkeparkide direktriss Rita Mägar (rahu Temaga!), kes oli ka vanalinna päevade korralduskomitee juht, Tema palus lava lõhkumine lõpetada. Lisas veel, et me häirime kohalike und ja tegi ettepaneku minna lauluväljakule lubades ette helistada, et prožektorid põlema pandaks. Loomulikult olime rõõmuga nõus. Seal puudus oht kedagi segada ja paik lausa laulmiseks loodud. Siis-taas eestvedajaks Elfa ja meie pillidega ees-hakkas kogu rongkäik vaikselt Raekoja platsilt liikuma. Taas lauluga.

Selle peale lendasid muidugi mendid kaela. Rivist hakati alaealisi välja nokkima. Kell oli juba üle 12. Võtsime kõik ühiselt oma kaitse alla. Kes valetas ennast vanemaks õeks, kes vennaks, kes emaks, isaks. Ära ei viidud igatahes kedagi. Mentide poolt läks aga asi karmimaks. Kohale kimasid autod. Ja algas suur filmimine ja pildistamine. Vist enamus selles rongkäigus olijaist sai jäädvustatud. Ah jaa rongkäigu pikkus oli viru väravast Raekoja platsini. Ilus oli vaadata kui Eestlased (mõned venelased sekka) nii üksmeelselt käest kinni hoides läbi linna marssisid. Lauluväljakul oligi meid ees ootamas kena valgustus ja hetke pärast kaare vastas oleval mäel ka 6 mendiautot, kust rahvast pidevalt pildistati ja ilmselt ka filmiti. Omavahel sai siis kokku lepitud kohe, et me ei allu provokatsioonidele, ise käitume rahulikult ja lahkudes koristame eneste järelt ka juhusliku prahi-et kellelgi ütlemist ei saaks olla. Sellest kokkuleppest peeti ka rangelt kinni. Järgnevatel õhtutel leidis rahvas taas peale Vanalinna päevade ametliku osa lõppu tee lauluväljakule. Ja iga õhtuga järjest rohkem. Traditsiooniks oli ka igaõhtune rahvaloendus. Tulemused on päeviku(te)s kirjas.

Neljandal õhtul oli meie seas ka julgemaid. Ühel neiul oli põues sini-must-valge lipp...Seltskonnas olnud 5-6 punkarit nägid seda ja ei läinudki kaua aega kui olid sirgu harutatud ülekandemaja katusel olevate mastide lipunöörid ja peagi lehvis lipp üleval. (Algul taheti see tuletorni lipumasti tõmmata, selle aga keelas Korsten ära), Punkarid üliõnnelikena all valves. See tõi muidugi kohe eemal seisnud autost kohale kõrge mundrimehe, kes andis karmi korralduse see maha võtta. Läbi ime lahenes asi rahulikult, lipp jäi masti hommikuni ja ohvitser lahkus. Hiljem selgus, et oli KGB-lane. Tol õhtul meiega ühinenud ja ilmselt rahva käitumist kontrollima tulnud Rita Mägar ohkas vaid, et see olevat tema viimane tööpäev. Õnneks ei olnud. Järgmiseks õhtuks olid mastidest nöörid kadunud. Polnud hullu poisid panid Kadriorgu ajama ja mõne aja pärast oli uus nöör olemas ja Jaagu nimeline noormees oli nagu orav masti otsas. Nöör sai paika ja ka lipp taas lehvima. Selline oli nädal enne Rodeot.

Ülemnõukogus käis ka pidev nurin kogu ürituse teemal. Mingi jurakas käis isegi sõnu peale lugemas. Vastuseks sai müriseva laulu "Me metsavennad". Loobus. Ja lõpuks, kuna nähti, et enam mitte midagi ei aita-rahvas oli lihtsalt niivõrd pöördes-saadeti Lauluväljakule ansambel Rodeo ja keerati kogu üritus enese kasuks, et vaadake kui suuremeelsed me olime, saatsime teile bändi. Peale Rodeo programmi lõppu ei lahkunud kohalolnud sugugi vaid lust ja lillepidu jätkus endises rütmis hommikuni. Tuttavaid laule oli ilmselt teine asi laulda. Põhimõtteliselt sai nagu stiihia maha surutud ja partei paksud jälle suure au osaliseks. Seda kahjuks ei arvestatud, et samal õhtul anti Soome raadiole ligi pooletunnine intervjuu kogu sündmustiku kirjeldusega. Viimastel andmetel on see intervjuu ka arhiivis alles. Teatavatel põhjustel ma selle raadiojaama nime ei avalda. Loodan need sealsed materjalid enne kätte saada kui keegi käpa peale paneb (tsenseeritud ajalugu ju).

Rongkäigus olnud Sini-Must-Valgeid sai näha aga alles aastal 88.Sedagi peale seda kui esimene oli Raekoja lipustanges lehvinud ja võmmid selle rahva sajatuste saatel alla rebisid. Selle ülespanemise ja küsimärgiga punaste käelintide eest isegi "Pagaris" kinni oldud. Õnneks vaid ühe öö ja ilma erilise vägivallata. Meie trumbiks oli tollal pidev suhtlemine välisajakirjandusega ja KGB-l oli see teada.

Sellele loole annavad kinnituse Pelle-Rein Popovitš, Arne Meensalu alias Korsten, Laine Vainumäe, Tiiu Vainumäe, Jaan Roop, Tiina Paidra ja kindlasti ka Jüri Liim, kelle juhitud otsesaatesse 94.aastal sai 4 tunnine intervjuu antud ning kindlasti veel paljud kohalolnud, keda loodan avaldatud üleskutsete peale leida.

PS! Järgmisel-ehk siis-1988 aastal- jätkus algatatud traditsioon juba ametlikus vormis. Rahvas oli võimuesindajatele tänulik ja viimased enesega rahul. Kahjuks on aga võimu ja ka ajaloolaste poolt kirja pandud viimane versioon ilma eelnevata. Eelnevata aga poleks välja kujunenud mitu aastat kestnud traditsiooni. Kindlasti meenub nii mõnelegi ajakirjandusest läbilipsanud lause, et enne meid toimus siin mingi punkarite laulupidu. Sellesama halvustava väitega kostitas üritust Ansambel Rodeo solist Mart Mikk. Tõendades sellega samas, et midagi siiski ju toimus.